EN ORIGINALFILM FRÅN NETFLIX
FILMEN BYGGER PÅ VERKLIGA HÄNDELSER
- Är jag anklagad för något? - Inte än.
- Men vi vet alla varför vi är här. - Ni har en del att förklara.
Pengarna, herr van Hall. Vi vill veta exakt hur mycket det var.
Och hur de kom i era händer.
Och var de finns nu.
Ni har ingen aning.
Ta det bara från början.
Det började med min bror.
Allt började med Wally.
- Pappa, är det här bra? - Du är en liten bergsget.
Bra. Sätt foten här.
Inget kommer att hända. Ta tag i grenen. Dra dig upp. Bra, så ja.
Inte den, den är murken. Bra, upp nu.
Väldigt bra! Titta, där har vi dig - trädkungen.
Jaså, det är här ni är.
Titta vad högt upp vi vågar oss. Attie är redan högst upp.
Bra. Men de är dina gäster, älskling.
Ja, jag vet. Vi kommer.
Ja, en fot här. Fint, var inte rädd.
Kom, Attie. Ja, ner med foten. Sätt den här.
Ursäkta, jag behövde lite luft.
- Hej, ungar. - Hej, farbror Jaap.
- Fint att se dig. - Där är pappa.
- van Hall. - Henri.
- Gratulerar. - Tack. 25 är en bra ålder.
- Jo, säkert. Ser jag några gråa hår? - Nej, det är ljuset.
Wally, vad säger du om Rost van Tonningen?
- Vi måste göra någonting. - Vi kan inget göra.
Den nazisten kommer att låta oss betala för vår egen ockupation.
- Vad händer om han trycker mer pengar? - Inflation?
På ministeriet oroar vi oss också för det.
Därför är jag glad...
NEDERLÄNDSKA CENTRALBANKEN
att från och med i dag tar jag över styret av centralbanken.
Vi är mitt i en av de största omvälvningarna i Europas historia.
Den kapitalistiska demokratin har förblött.
Det är inte bara en nationalsocialistisk uppfattning, det är ett faktum.
Men på Nederländska centralbanken finns inget utrymme för politiska åsikter.
Vi är här för folket.
Det kräver solidariskt samarbete mellan folk av samma ras.
- Jag står inte ut. - Tyst.
Det är min uppriktiga önskan att de anställda på Nederländska centralbanken
ska vara en förebild för vårt folk.
Varje patriotisk nederländare vill att vårt folk ska vara lyckligt.
Då blir det lite namnam.
Det bästa jag kunde få på ransoneringskorten.
Varför tar du inte ut båten i dag?
Då behöver jag två starka matroser.
Håll i rorkulten. Attie.
Håll utkik och se om någon kommer.
Om du ser någon måste du varna oss.
Ser du kvarnen där borta? Håll blicken på den.
Mycket bra. Dra åt ordentligt.
Låt den svänga lite.
Ta ut förseglet direkt nästa gång. Och vänd inte för snabbt.
Lilla sjörövaren.
Var inte din farfar sjörövare?
Inte min farfar, utan brodern till din farfars farfars far, Adriaan.
- Allvar? - Javisst.
Och hans bror Maurits var soldat och slogs mot kungen av Preussen.
- Preussen? - Tyskland.
- Han var i van Tuyls regemente. - Vem var van Tuyl?
En som hatade tyskarna.
- Jag skulle hellre vara sjörövare. - Varför jobbar du på banken, då?
Har du kontrollerat det här?
Fru van Veen?
- Hade jag inte Meijer klockan halv två? - Jag får inte tag i honom.
Inte likt honom.
Hallå?
Meijer?
Wally här!
Isaak?
Hallå...?
Herr van Hall?
Jag skulle vilja tala med er.
- Ursäkta, vem är ni? - Oroa er inte.
Hade jag haft dåliga avsikter, skulle jag inte närma mig er så här artigt.
Jag beklagar, just nu kan jag inte...
Snart kommer det här att hända överallt.
Herr van Hall, håller ni inte med om att det är dags att kämpa emot?
- Hur länge seglade ni på Flandria? - Ett par år.
Mest på Sydamerika. Brasilien.
- Får jag fråga varför ni slutade? - Får jag fråga vem ni är?
van den Berg. Officer i kungliga flottan.
Numera är jag i motståndsrörelsen.
van den Berg är inte mitt riktiga namn.
- Mina ögon. - Ursäkta?
Därför slutade jag. På grund av mina ögon. Närsynt.
Vad vill ni att jag ska göra?
Vad vet ni om Sjömansfonden?
En hjälpfond, väl? För familjer till sjömän när kriget började.
18 000 man.
Knappt någon har kommit tillbaka. Nu seglar de för vår exilregering.
I början betalade handelsflottan deras löner.
Tills tyskarna förbjöd det.
Ni vill ha en donation till er fond.
Jag är här för mycket mer än så.
Min fråga till er är om ni skulle vara beredd att göra samma sak...
för Amsterdam-regionen.
Jag? Varför jag?
Ert namn...
Ert goda rykte...
Och jag hoppades att ni skulle känna ett personligt engagemang.
Det är naturligtvis inte helt utan risk.
Alla förstår om ni säger nej. Ni har trots allt familj.
Jag vill det inte.
Såklart vill jag det inte.
Men du måste göra det.
En underjordisk bank? Har du tappat förståndet?
- Hörde du om familjen Meijer? - Ja.
Tilly ringde Emmy. Fruktansvärt.
Jag hittade det här hemma hos dem.
Alla judiska familjer i Zaandam har fått det.
"Anvisningar för evakueringen ur Zaandam."
"Lås ert hem och lämna nyckeln till polisen. Ta så mycket som ni kan bära."
Här: "Säg upp hyreskontraktet. 10: Stäng av gas, vatten och el."
- Låter det som om de kommer tillbaka? - Din fond hjälper inte dem.
Vi måste göra någonting. Med våra kontakter.
Vi kan vara lika välorganiserade som tyskarna.
Vi lånar pengar från vänligt sinnat bankfolk.
- Som regeringen återbetalar efter kriget? - Exakt.
Då måste någon föra räkenskaperna. Vem skulle göra det?
Med namnen i böckerna så att tyskarna kan hitta dem?
Vad är det här?
- Det är värdelöst. - Från tsartiden. Perfekt.
Vi ska leta efter pengar.
Alla som lånar ut till Sjömansfonden får en aktie.
Helt värdelöst!
Varje aktie motsvarar 1 000 gulden.
Vi skriver ner serienumret och bakom det "x 50", till exempel.
Efter kriget kan aktieägaren visa att han bidrog med 50 000.
Tyskarna hittar bara en värdelös aktie.
Eller en intetsägande sifferrad.
- Smart plan. - Och helt riskfri.
Vad har du emot det?
- Jag försätter Emmy och barnen i fara. - Jag har också familj.
- Tänk på dem, då. - Det är det enda jag gör.
Jag beklagar, men nej.
Vi är bankmän, Wally. Vi är inga motståndskämpar.
Wally.
Jag träffade honom inte på två månader. Väldigt ovanligt för oss.
Jag visste att han skulle fortsätta med sina planer utan mig.
Jag försökte att inte oroa mig.
Men jag saknade honom.
- Herr van Hall, ni arbetar hårt? - Jag har lunchpaus.
Ja, naturligtvis. Jag ville bara förvarna er.
Nästa vecka dras alla 500-och 1 000-guldensedlar in.
- Jaså, varför? - För att bekämpa svarthandeln.
Det finns alltid folk som försöker sko sig under svåra tider.
Stora valörer kan växlas in på skattemyndigheten under två veckor.
- Om ni kan svara för det. - Självklart.
Telexet går inte ut förrän på måndag, men vi bankmän måste ta hand om varandra.
Det uppskattar jag verkligen.
Ni kanske kan göra mig en gentjänst.
Om ni skulle höra att någon försöker bli av med stora mängder 1 000-guldensedlar...
Då får ni veta det direkt.
Utmärkt.
Herr van Hall, er bror får inte störas.
Herr van Hall!
Det är ingen fara, fru van Veen.
Jaap! Så han har dragit in dig?
Vad menar du? Det här är min nya kostym.
Din plan funkar alltså.
På tre månader har jag fått ihop 500 000.
- 500 000? - Jaap hjälper mig att dela ut dem.
Det är för mycket för en person.
Glöm det.
van Tonningen har förklarat alla 500-och 1 000-sedlar som ogiltiga.
- Det kan inte stämma. - Hur så?
- För att bekämpa svarthandeln. - Och motståndsrörelsen.
Hur mycket har du kvar?
- 200 000. - De måste växlas in inom två veckor.
Det enda jag kan komma på är att du ber vänner och bekanta om hjälp.
Jag klarar det aldrig ensam.
- Nej! Jag kom bara hit för att varna dig. - Det svåra arbetet är gjort.
Vi har pengarna. Och ditt nätverk är mycket större.
Annars blir det här värdelösa papper.
De Vroedt är med. Ska vi slå vad?
Beers, van Manen.
Elckenbout.
Jag är inte säker på Beers. Fråga honom inte.
- Henri ter Meulen? - Bra idé.
Kunde det inte vänta?
- Hur många 1 000-sedlar kan du bli av med? - Kanske tolv.
- Fyrtio. - Åtta max.
Sorry, ingen enda. Jag har ett bankvalv fullt.
Jag är inte rädd för tyskarna, utan för skattmasen.
Och jag har ditt ord på att de går till Sjömansfonden?
Då ställer jag inga fler frågor.
Tack för rask hjälp.
Och det blir 50.
- Ja, det var allt. - Tack.
Ja.
- Sköter du bokföringen? - Varför jag?
- Och vi måste låna mer. - Mer?
Ja, vi kan växla in mycket mer än bara våra 200 000.
Nästan 600 000 mer än för två veckor sen.
Allt i små valörer.
- Jag borde tacka Rost van Tonningen. - Du skulle bara våga.
- Det här är bara början. - Jag skulle bara hjälpa till med det här.
Men vi kan inte sluta nu. Vi gör inte tillräckligt.
Vem garanterar att alla pengar kommer att återbetalas?
- Har du kontakt med London? - Senare. Njut nu bara av det vi gör här.
- Du... - Ja.
Sjömansfonden är bara början. Allt fler gömmer sig.
Judar som är rädda att deporteras, män som inte vill till tyska fabriker.
Politiska fångar, krigsfångar.
- Alla lämnar kvar sina familjer. - Lugn!
Systemet fungerar. Men vi måste tänka stort. Vi måste göra det större.
- Är du kvar i det? - Jag sköter bara bokföringen.
Och någon måste hålla ett öga på honom.
Titta, spioner på akterdäck!
Med mer hjälpfondspengar ökar faran också, eller hur?
Vi är försiktiga. Och dessutom är vi mycket smartare än tyskarna.
Ja, det är sant.
Herr Viebahn!
- Kan vi ha ett snabbt samtal? - På SD:s högkvarter, inte här.
Men det är viktigt. Jag behöver er hjälp.
Vi misstänker att det finns en illegal bank, här i Amsterdam.
- Vad har SD med saken att göra? - Vi behöver era metoder.
Det här är mitt arbete: vapen, ammunition, bomber.
Jag spiller inte min tid på svindlare.
Hur tror ni att allt det här finansieras?
Nederländska centralbanken betalar bara ut löner.
Så vilka har betalat vapnen?
Och de försvunna judarna, vilka betalar deras mat?
Och de som har flytt undan sin arbetstjänstgöring?
Vilka betalar för deras logi? Vilka betalar den illegala pressen?
Gåvor från medborgarna? En felriktad känsla av patriotism?
I den här omfattningen? Ur egna fickor?
Herr Viebahn, i det här landet är det bara solen som går upp gratis.
En skuggbank som finansierar motståndsrörelsen?
Ja.
- Har ni bevis? - Det är det jag behöver er till.
Tänk om jag har rätt.
Då halshugger ni inte bara en motståndsman...
utan hela ormen.
Vad och exakt vem är det vi letar efter?
Hoogte Kadijk. Bredvid garaget.
Då är vi fulltaliga.
Ursäkta, jag trodde att jag var skuggad.
Har du listan?
Då så... Mina herrar och damer...
NATIONELLA HJÄLPFONDENS FÖRSTA MÖTE
Alla här är övertygade om att vi måste jobba tillsammans.
Så i dag...
systemet.
"Skadeanmälan för olycksfallsförsäkring", står det.
Fast det är ett kvitto på mottagna fondmedel.
Nio kategorier människor kan få hjälp. Var snälla och lägg dem på minnet.
En gång i månaden samlar en distriktschef in alla skadeanmälningar.
En annan gör utbetalningarna. Vi jobbar i celler.
Varje person kommer bara att veta en person...
Vänta lite här! Det var aldrig tal om att föra räkenskaper på det.
- Det går inte annars. - Jag håller inte med.
Hur ska pengarna annars återbetalas? Vi måste kunna redovisa dem.
Tänk om tyskarna hittar papperen?
Då tar de oss alla. Och det skulle vara vårt eget fel.
Herr van den Berg.
Efter att ha summerat allt, drar jag slutsatsen att tack vare överlappningar
delas 90 000 ransoneringskort för mycket ut varje månad.
Pengaslöseri och en onödig risk.
Det här systemet fungerar. Det är säkert och nödvändigt.
Äntligen har vi ett professionellt sätt att försvara oss mot ockupanterna på.
Organiserat och strukturerat, precis som de skulle göra det.
- Jag gillar tyvärr inte den här planen. - Gillar inte?
Vi gör det inte för skojs skull!
Det är vår plikt!
Det är mycket pengar som ska delas ut.
Ni måste inte gå med på det, förstås.
Men om ni gör det, kommer det att gå till på mitt sätt och inget annat.
Det är för mycket.
Jag behöver ett andra kassaskåp, bara för fondens räkenskaper.
- Fantastiskt, eller hur? Det fungerar. - Ja, alltför väl.
Tänk om regeringen inte betalar tillbaka.
Har du någonsin sett en knapp som är värd 30 miljoner?
Härmed garanterar den nederländska regeringen återbetalningen av...
Varsågod, sir.
Okej. Klara...
Hoppa!
"Härmed garanterar den nederländska regeringen
en återbetalning på det maximala beloppet"...
30 miljoner.
Bra, då är det vår gräns.
Nej, det är inget tak. Ser du inte vad brevet betyder?
London ser oss som motståndsrörelsens officiella bank. Vi har fria händer.
Tror du att vi kan ta ut det här på Nederländska centralbanken? 30 miljoner?
Ska vi försöka?
- Vad händer med alla de där pengarna? - Kom.
Vad är det här?
Vad väntar vi på?
På fyrverkerierna.
Kom, vi tittar härifrån. Titta noga på andra sidan.
- Vad är det? - Zaanstreeks folkbokföring.
Wims papper?
- Vem är Wim? - Hennes pojkvän.
Han måste anmäla sig för arbetstjänstgöring.
Men inte längre.
Om tyskarna spårar tillbaka det här till oss...
Du tror inte att jag kan stoppa honom, va?
- Spår sex? - Till höger.
- Tackar. - Tack.
Mina herrar. Huub.
- Själve van Tuyl, vilken ära. - Där skrämde jag dig allt.
Stanna!
som bor i huset bredvid, som är byggt av sten...
Varifrån kommer pengarna?
Berätta!
Vi ska ha en ny distriktschef i Amersfoort. van Poppen har tyskar hos sig.
Vad?
Strunt samma.
Vi behöver bara ett namn.
Den Helder tackar er, herr van Tuyl.
van Tuyl!
van Tuyl.
Det dröjer inte länge nu, älskling.
Det dröjer inte länge...
TVÅ ÅR SENARE
- Var försiktig. - Ja.
Okej.
Herr van Hall. Jag har inte sett er på evigheter.
- Inte mycket att göra på börsen numera. - Jag vet allt om det där.
Nu när jag ser er, känner ni igen namnet van Tuyl?
Nej, tyvärr.
Namnet dyker ständigt upp i en utredning om ekonomiska brott.
- Håller ni mig underrättad? - Självklart.
Utmärkt.
Stopp.
Stanna!
- Vad har du där? - Inget...
Titta här.
NEDERLÄNDSKA NYHETER
På invasionsfronten bekämpar det tyska försvaret fienden
i våldsamma närstrider.
Dessutom skjuts ett stort antal brittiska plan ner.
Hur kan du sova i det här oväsendet?
Flyglarm.
Vapnen täcks skyndsamt av kamouflage och mannarna söker skydd.
Ursäkta, natten var kort.
Varför går du inte och lägger dig? Jag gör den här.
Nej, jag klarar det.
Jag lämnar över pengarna. Det är inte långt bort.
Jag har sett den här redan. Dålig handling. För många skurkar.
Fiendens framryckning hindras inte bara av de tyska soldaterna
utan också av den systematiska förstörelsen av strategiska byggnader.
Det här kom från London i morse. Det har precis blivit dechiffrerat.
Vad?
"Versteegs barn kan gå och lägga sig."
"Versteeg" är kod för Nederländska järnvägen.
Tågstrejk? Kommer tågen sluta gå?
Fantastiskt.
Då är det snart över. Tyskarna är hjälplösa utan järnvägen.
Direkta order från London. Strejkarna måste få betalt.
Va? Av oss? Hur många är de?
Ju längre tågen står still, desto svårare blir det för tyskarna.
Kanske blir det här nådastöten.
- Vart går du? - Till Nederländska järnvägarna.
VERSTEEGS BARN KAN GÅ OCH LÄGGA SIG
- Vi är förberedda. - Så järnvägen betalar strejkarna?
Vi har satt upp kassor på olika stationer, för säkerhets skull.
- Hur långt räcker de? - Vi klarar oss igenom kriget.
- Hur länge? - Efter tre veckor, en månad är de slut.
Då kan vi gå tillbaka till arbetet igen.
Så jag är inte övertygad om nödvändigheten av ett samarbete, herr van Tuyl.
Om kriget inte är över om tre veckor, då?
Vi ser hellre att vi hittar en mer strukturerad lösning.
Tja, om ni har så djupa fickor...
- Vi talar om mer än 30 000 löntagare. - Det vet vi.
Om ni ger oss pengarna tar vi hand om fördelningen.
Så jobbar vi inte.
Ni ger oss alla personaldetaljer, så sköter vi fördelning och räkenskaper.
På inga villkor.
Tror ni att jag tänker lämna över alla data om mina anställda
till ett gäng äventyrare?
- Äventyrare? - Herr van Tuyl...
Jag råkar leda landets största företag.
- Jag kan inte... - Jag vet vad ni gör.
Ni smickrar in er hos vår regering i London.
- Ni borde ha agerat för två år sen. - Utan order från regeringen?
Strejk ger dödsstraff, herr van Tuyl.
Mitt folk riskerar allt.
Nu, ja. Under hela kriget bistod ni tyskarna.
- Och vårt folk. - Ni fraktade judar till läger.
- Och mat till städerna. - Ni har tjänat miljoner.
- Det är mitt företag. - Det är mina pengar.
Vi kan väl börja med att diskutera de aktuella summorna.
- Jag förstår inte. - Max 10 % av lönerna.
Helt oacceptabelt!
- Nå? - Alla strejkare 100 %.
33 000 löntagare. Mannen är galen.
- Men det är... - Fem eller sex miljoner extra i månaden.
- Det är mer än vi har spenderat hittills. - Jag vet.
Kan vi vägra?
Radio Oranje har redan kungjort strejken.
Lokförarna har lagt ner jobbet och måste få betalt.
Vi har inte pengarna. Rost van Tonningen sitter på dem.
Eller så får du råna centralbanken.
Det var ett skämt, Wally.
Vi kan inte råna centralbanken. Vi är inga bankrånare.
- Vi har inget val. - Jo, att inte göra det.
- Har du en bättre idé? - Pengarna är inlåsta.
De använder dem bara till löner.
Och reverser.
Vi kan köpa reverser för pengar.
Hur får vi tag i dem, då?
- Förfalska dem? - Det löser alla problem.
Vi kan inte handla med förfalskade reverser.
Det är bedrägeri. Totalt omoraliskt!
Och det kommer alltid fram. Nej, Wally!
Absolut inte.
Vad är likheten mellan Rost van Tonningen och nederländska flaggan?
- Nå? - De ska båda...
Tänk om vi förfalskar dem och byter ut dem mot äkta?
Ingen kommer att upptäcka det.
- Omöjligt. - Vad då?
Om vi byter in äkta reverser är det inte bedrägeri.
Jo då. Och dessutom kan man inte förfalska dem.
Jodå!
Du skulle behöva komma in i själva banken. Glöm det.
Vad är en revers?
- Skuldebrev. - Men från staten.
Lite som marker på ett casino.
Och du tänker förfalska dem?
Wally stjäl markerna ur casinots kassavalv
och byter ut dem mot kontanter på samma casino.
- Listigt. - Och omöjligt.
Du behöver ha någon på casinot.
Om det är nej, är det nej.
De har redan två av hans söner.
Ja, just det.
Berättar du för frun om de tar Ritter?
Nej, jag gör det.
- Vi förstår om ni vägrar. - Men utan er är det omöjligt.
Vad i hela fridens namn ber ni mig om?
Vi är livrädda för Rost van Tonningen.
Om han kommer på mig med det här...
Några nyheter?
Nej.
Det tar för lång tid.
Tyskarna är...
Särskilt med piloter.
Så vi ber. Och ber.
- Hjälper det? - Wally...
Det här är ett sätt att göra något. Att slå hårt mot tyskarna.
Precis som era söner gjorde.
Jag är inte lika modig som de.
Jag...
- Jag kan inte göra det. - Jag förstår.
En sån förfalskning skulle de märka direkt.
- Har banken fortfarande elektricitet? - Inte i källaren.
Bara stearinljus.
Jag beklagar.
- Om vi ser till... - Vi beklagar också.
Tack ska ni ha.
Du sätter en rädd gammal man under press. Är du nöjd med dig själv?
Det är krig och vi behöver Ritter.
- Är allt tillåtet då? - Sluta.
- Far skulle ha sett dig. - Han hade gjort samma sak.
Säg inte åt mig att sluta!
- Wally... - Walraven.
Även om jag skulle gå med på att göra det
skulle ni behöva en bank som beställde överflödiga reverser...
och någon på finansdepartementet som skulle ge er numren.
Och ni skulle ändå behöva förfalska dem.
Om allt det där klaffar, då?
Så ni vill att jag ska beställa reverser för miljoner
från finansdepartementet utan några frågor?
- Ja. - Jag sa till Wally...
Det går bra. Jag gör det.
Vad är det för sattyg ni har satt i gång?
Ponera att Postsparbanken beställde reverser hos er.
Kunde du då ge oss serienumren?
Och utgivningsdatum?
- Fråga någon annan. - Kom igen, Dubois.
Jag gillar inte såna där planer. Inte du heller, Gijs?
Var ärlig.
Vad ska jag säga efter kriget när folk undrar varför Wallys plan misslyckades?
Ingen tid? Inget intresse?
- Säga? Till vem då? - Till vår regering.
Vi har grönt ljus på 30 miljoner, men vi kommer inte åt pengarna.
Vi har ingen annan. Du är den ende vi litar på.
Har ni sett Vondelpark?
De har parkerat pansarvagnar där, fällt träd, grävt diken
och satt upp kulsprutevärn.
Jag brukade gå på morgonpromenad där.
Postsparbanken var det, va?
Ni kvarhåller henne här. Jag är hennes advokat och vill träffa henne nu.
Jeanette Veenstra, med "V".
Annars vill jag tala med er överordnade.
Herr van Berkel?
Jeanette Veenstra. Ni håller henne i förvar. Jag vill köpa henne fri.
Hon visste inte att tidningen låg i hennes väska.
Dessutom är det bara en tidning.
Inget giltigt skäl att låsa in någon utan rättegång.
Går inte det här emot Tysklands hederskod?
Vi har väntat på er. Er hustru var här i går.
Är inte Jeanette er flickvän sen unga år?
Hon är en vän till familjen.
En vacker flicka, eller hur?
Jovisst.
Varsågod.
Slå er ner.
Jag undrar varför en så vacker flicka delar ut sånt där skräp.
- Jag har ingen aning. - Det har jag. På grund av er.
Er firma har täta kontakter med Het Parool, eller hur?
Ni är överraskad. Det här är bara början, vi vet mycket mer.
Vi har två möjligheter nu. Antingen griper jag er...
eller så svarar ni på en enkel fråga.
Vad har ni att erbjuda mig?
Det här är vad vi ska förfalska. Och det blir inte lätt.
Som ni ser är det tunna trådar i papperet. Blå, gröna, lila, röda.
Den typen av papper har vi inte.
Men våra vänner på personbeviscentralen har hjälpt oss hitta ett sätt.
Men vi behöver fortfarande de där fyra färgerna bläck.
Arken måste vara av exakt rätt storlek. Huub, ordnar du det?
Några alternativ på tryckerier.
Mouton & Co är lämpligast på grund av logistiken.
- Ja? Utmärkt. - Och texten?
Texten görs för hand. Liksom stämpeln.
Det måste gå undan. Man ser botten i kassan.
- Det menar jag bokstavligen. - Och bläcket?
Jag ordnar fram bläck. Jag ska träffa någon om det i morgon.
Han jobbar också för Het Parool. Ja?
BARBERARE
Ja, min herre, ni har tur.
Oftast har vi fullt så här dags.
Jag vet inte vad som händer i dag.
Det måste bero på vädret.
Tror ni inte?
Stanna!
För honom till högkvarteret.
Vad var det bra för?!
Se upp, människa!
Tack ska ni ha.
Utmärkt arbete.
Var de efter van Tuyl?
Svårt att säga. Kanske det.
Antagligen.
Så du åker?
Ja.
Jag tror att det är säkrast.
- Varför? - För att jag har mycket att stå i.
Så mycket att jag inte kan komma till Zaandam hela tiden.
Det är bättre att jag är kvar på jobbet.
På den stora banken?
Nej.
Annat arbete.
- När kommer du tillbaka? - Det vet jag inte.
Men en dag är det över, och då ska vi klättra i de högsta träden igen.
Ni två får börja. Okej?
Var snälla mot mamma nu.
- Vet jag var du är? - Nej, det är bättre om du inte vet.
Jag hör av mig så ofta jag kan.
- Klarar du dig utan mig? - Sluta.
- Vi väntade, men han kom inte. - Min information var korrekt.
Struntprat. Jag ska besöka er hustru.
- Min hustru? - Ni och Jeanette har ett förhållande.
- Det är inte sant. Hon tror er inte. - Min erfarenhet säger mig något annat.
När släpper ni ut Jeanette?
Släpp henne!
Oelschlägel, vad är det som händer?
Låter namnet van Tuyl bekant?
Nej.
Synd. Vi hade kunnat göra mycket för varandra.
Vad gör personen i fråga?
Finansierar motståndsrörelsen.
Släpp Jeanette, så letar jag upp honom.
Jag kan inte göra det utan henne. Hon har kontakterna, inte jag.
Då så, god jaktlycka.
Åh, älskling!
Vad har de gjort?
- Förstklassigt arbete. - Det här är första steget.
Det svåra är att vi har tre tryck...
- Följde någon efter dig? - Omöjligt.
- Har du ett vapen? - Nej.
van Tuyl.
Jaap? Vad gör du här?
Vi är i knipa. van den Berg.
- Har vi blivit förrådda? - Det kan vara en tillfällighet.
- Kommer han att snacka? - van den Berg? Aldrig i livet.
- Han vet ditt namn. - Han pratar inte.
- Vi kanske skulle avbryta. - Vi avbryter inte.
Vi har papper, vi fortsätter.
Det är det sista jag gör för dig. Beklagar.
Jag vill inte ha tyskarna på min tröskel.
- Kan vi inte köpa loss honom? - Nej.
- Då inser de hur värdefull han är. - Vi kan inte låta honom ruttna bort.
Vi har papperet. Jaap har hittat ett nytt tryckeri.
Huub hittade bläck. Vi håller oss till planen.
Jag ber för er.
Om ni vill kan jag varna människor.
Finns det någon?
En adress?
Huub, vad är likheten mellan Rost van Tonningen och nederländska flaggan?
Glöm inte att van den Berg sitter i en cell just nu.
Vi är fortfarande i frihet för att han håller mun.
Tro inte att det blir lätt för honom.
Nej!
van den Berg?
Då är det bestämt. Vi avbryter.
Vi kan inte avbryta. För många är beroende av oss.
Av oss eller av dig? Vad försöker du bevisa?
Jag lägger av. Jag måste tänka på familjen.
Och om du är smart...
Det är din sista leverans tills vidare.
Försök att hämta lite mat på landet.
- Kan jag göra något annat? - Något annat?
Om jag inte behöver leverera kan jag hjälpa till på annat sätt.
De har olika platser för sina möten varje månad.
Aldrig två gånger på samma plats.
- Vad är det för slags grupp? - Jag vet inte exakt.
Men de är väldigt stora.
Och jag får ordna en möteslokal åt dem.
De kan få använda mitt kontor.
- Det är säkert där. - Verkligen?
Öppna!
Alla ut, in i lastbilen!
- Se så, för bort dem. - Rör på påkarna.
Han också. Raska på.
- Du där, marsch iväg! - Vi går.
Det här är till Wally, inte till mig.
Om jag visste var han var skulle jag vara där nu.
Jag ser till att han får det.
Ja, varsågod. Något annat jag kan ordna åt er?
En saftig stek kanske? Säg bara till.
Ja, tack.
En present.
Serienumren.
Ett möte blev röjt i går. Huub kom undan med blotta förskräckelsen.
- Men de har Jaap. - Jaap?
Han kommer inte att prata. Eller hur?
Rost van Tonningen kommer att vara i Haag hela dagen i morgon.
Vi gör det då.
Det måste bli i morgon.
Det är inte sant!
Han skulle vara i Haag. Hela dagen.
- Det kan fortfarande gå, eller hur? - Om Ritter ser honom när vi lovade...
- Jag måste stoppa honom. - Nej! Du har inget där att göra.
- Och du är slutkörd. - Än sen då?!
De känner mig där.
Gijs.
Meinoud!
Herr van Hall, vad kan jag hjälpa er med?
Jag...
Jag hörde att ni letar efter en viss van Tuyl.
- Jag tror att jag har information. - Vad vet ni?
Herr Ritter.
Kan jag hjälpa er?
Det gäller reverserna från Postsparbanken.
De ligger i valvet här.
- Vad är det med dem? - Jag ska hämta dem.
På vems order?
- van Tuyl? - Ja.
Ja, van Tuyl.
Det är ett täcknamn förstås. Men jag hör det allt oftare.
Bankmän pratar mycket med varandra.
Och?
Och min misstanke är att van Tuyl är ansvarig
för finansieringen av en stor del av landets motståndsrörelsen.
- Reverserna lämnar aldrig kassavalvet. - Det är en order från...
- Från någon tysk officer. - Vem då?
Hans namn?
Jag kommer inte på det just nu.
Han vill kontrollera en del av reverserna, han tror att de har blivit förfalskade.
Omöjligt. Man kan inte förfalska dem.
Visst...
Då tar jag dem själv, så att jag kan kontrollera dem.
Hur många talar vi om?
- Det här är väldigt ovanligt. - Typiskt tyskarna, va?
- Vad gör du? - Ringer för att få det bekräftat.
- Låt mig påminna om att jag är din chef. - Rost van Tonningen är min chef.
Ja, det är Bakker. Är han där?
Ja, det är brådskande.
Så de strejkande lokförarna får fortfarande betalt.
- Och det är återigen van Tuyl. - Det vet vi.
Men jag behöver hans riktiga namn.
Det känner jag inte till.
Men jag kanske vet ett annat namn han använder.
- Oljemannen? Det vet jag redan. - Oljemannen? Nej, inte Oljemannen.
Nej, van den Berg.
Vi får ta det senare.
Hämta de där reverserna åt mig nu!
Och gör det med ett leende.
Sen skriver du ner numren utan att klaga och ger mig ett kvitto.
Och när du är klar ska du tacka mig.
Fråga mig för vad.
För vad då?
För att jag inte gick raka vägen till Rost van Tonningen.
Om han hör att någon här nere gör allt han kan
för att försvåra för tyskarna, då sitter du i verklig knipa.
Han kan tro att du är motståndsman.
- Jobbar du för motståndsrörelsen? - Nej.
Raska på. Jag har annat att göra.
Det är omöjligt. Om van den Berg var van Tuyl
skulle motståndsrörelsen ha klappat ihop, men den är starkare än någonsin.
Ja, kanske det.
Ni vet mer än jag. Ni har bättre kontakter.
Om det var allt tackar jag för informationen.
Ja.
Ni är förstås en upptagen man.
Hittar ni ut själv?
Adjö.
Vad är det, Ritter?
Nå?
Åh, är det min portfölj?
Ja, jag såg den...
Får jag ta en titt?
Det är en äkta Swaine & Adeney.
Brittisk. Inte tillåtet, eller hur?
Det är en familjeklenod.
Ja...
Ritter.
- Fortsätt gå. - Har du dem?
De allierade får allt lägga på ett kol. Jag gör inte om det här.
Jag har reverser för en miljon gulden här.
Kan ni ha det klart vid bordet?
- Där är våra pengar. - Välbevakade.
Ja, tänk om de hade blivit stulna.
Det här är en väldigt fin flaska.
Precis rätt temperatur.
Nära fryspunkten.
De måste se använda ut.
- Skål... - Kork.
Jag funderar på...
- att byta karriär. - Jag med.
Efter kriget.
Allvar?
- Jag är ingen bankman. - Så sant.
- Du är bankrånare. - Du med.
Skål för oss, tidernas största bankrånare.
Den här är för Rost van Tonningen.
För Meinoud!
Var mer uppmärksam i framtiden.
Hur länge tror du att det räcker? En månad?
Inte längre?
Till och med Röda Korset ber om pengar. Till bensin.
Vi kanske skulle använda Röda Korset- fordon för att frakta pengar norrut.
Sluta nu.
Kan vi inte njuta av det här lite?
Har vi inte gjort tillräckligt?
Wally...
Jag vill inte att något ska hända dig.
Du är min bror.
Du är min lillebror, för sjutton.
Du...
Vi är bankrånare.
Än sen? De har också känslor.
Det är snart över.
Bara några sista ryck.
Vi klarar det.
Kanske...
Kanske räcker det till och med.
Hur mycket tror du att det är?
Ursäkta? Kan ni upprepa beloppet?
Självklart. 51 miljoner gulden.
Men det är bara från kassavalvet.
Totalt, med alla lån inräknade, är det närmare hundra miljoner.
Ni hade en garanti från regeringen på 30 miljoner, inte på hundra.
- Om vi hade väntat på er... - Ni förstår att vi inte kan...
- För en sån fordran blir andra... - Ni har inte en aning!
Ni satt säkert i London och drack te. Ni har ingen aning.
Vi har betalat för allt. Allt!
För motståndsmännen, anfallsgrupperna, järnvägsstrejkarna,
den illegala pressen, de illegala tryckerierna, personbeviscentralen
spionagegrupper, sabotagegrupper, allt!
För att inte tala om farorna vi utsatte oss för.
Och hungern. Och kylan.
JANUARI 1945
- Så mycket pengar? - Ja.
Om de upptäcker det...
Det kommer inte att hända.
Helt säkert.
- Är det säkert för dig att vara här? - Bara lite snabbt.
Jag var tvungen att träffa dig.
Vi då?
Är vi i säkerhet?
Och du? Är du i säkerhet?
Du vill att jag slutar.
Ja, det vill jag.
Självklart vill jag det.
Men det ska du inte.
Inga döda.
Det lovade Viebahn.
Ni har lovat oss van Tuyl. Var är han?
- Först en garanti på pränt. - Vem där?!
Vi sticker!
Släpp vapnet! Släpp vapnet!
Rör er inte!
- Ska vi klättra i träd i morgon? - Nej, det går inte. Det snöar.
Gör du en snögubbe med mig, då?
Kanske det.
Först ska du sova.
Lilla sjörövaren.
Sov gott.
Lille gubben.
Vad gör vi när vi har blivit befriade?
Först ska du vila ut ordentligt.
Och sen?
Sen vilar jag ut.
Och sen åker vi ut och seglar.
Ute på haven i månader, långt bort.
Låt mig gissa. Sydamerika?
Sen seglar vi hem igen. Och sen...
Och sen blir det bacon och ägg varje dag.
Riktigt kaffe.
- Vet du vad mamma sa till mig? - Vadå?
Att de kallar van Tuyl "motståndsrörelsens premiärminister".
Världen kommer att ligga vid dina fötter, men du måste fortsätta vara försiktig.
- Se till att du klarar det. - Jag är försiktig.
Jag klarar det.
Och vet du vad? Jag kommer att bli Nederländernas premiärminister.
De här 30 personerna tänker jag låta skjuta.
I dag.
Dem har ni på ert samvete.
Vad hade ni trott?
Och när vi är klara med er, önskar ni att ni var en av de 30.
Ni har en avtalad tid i dag.
Ett möte.
Var?
Med vem då?
Varför samarbetar ni inte bara med oss?
Till slut pratar ändå alla.
Kom igen!
Var pappa här i natt?
Bara snabbt, han måste åka igen.
Pappa!
van Hall.
Och nu?
Vi väntar.
På van Tuyl.
Uppfattat.
Hallå?
- Jaap! - Wally!
- Du också? - Någon har pratat.
- Vet du vem? - Ingen aning.
- Huub är också här. - Va?
Jag såg honom i korridoren.
Huub? Han hade gått under jorden.
De hade bankat skiten ur honom. Han kunde knappt gå.
Det hade de inte gjort om han hade samarbetat, eller hur?
Wally, vet tyskarna vem du egentligen är?
Inte än.
Det är bra. Bra.
- Och pengarna? - I säkerhet.
Då kan vi köpa honom fri.
Pengarna räcker.
Då drar vi uppmärksamheten till honom.
Då tänker de: "Vem är van Hall som är värd så mycket?"
De vet inte att de har van Tuyl.
Så vi gör ingenting?
Det kan inte dröja länge nu. Ett par veckor, ett par dagar...
- De allierade kommer närmare. - Vi kan inte bara vänta.
Jag fortsätter med banken. Precis som Wally skulle göra.
Vet Emmy om det här?
Vi måste gömma oss, och det ska ni också. För säkerhets skull.
Dags att packa.
Vart ska vi?
Ska jag ta den här?
Så bra att ni är här.
Jaap?
- Wally! - Jaap?
Jag vill fråga dig en sak.
Om det skulle bli så att...
Det kommer inte att hända. Verkligen inte.
Nej.
Men om du kommer ut, och inte jag...
- Kan du då säga till Tilly... - Nej.
Jag säger att de ska ta mig istället för dig. Jag säger att jag var van Tuyl.
- Ja, jag säger... - Jaap.
Kan du säga till Tilly att...
Att i mina tankar var jag alltid hos henne.
Och hos barnen.
Säg till barnen att...
Jag vet vad jag måste säga.
Berätta då.
Vad är det för likhet mellan Rost van Tonningen och nederländska flaggan?
Båda kommer att hänga högt efter befrielsen.
Kämpa på lite till, Wally.
Det är så nära nu.
Ni blir väl behandlad, eller hur?
Det är bekvämt här, ni har ätit.
Men nu är det vår tur.
Ni ska beskriva exakt hur er organisation fungerar.
Innan jag glömmer, er hustru och er mor hälsar så gott.
Herr van Tuyl?
Angenämt.
Nej. Nej!
Släpp honom.
Det är inte han! Jag är van Tuyl!
Jaap, ta hand om Tilly!
Jaap!
Jag hör dig, Wally!
Wally!
Jag är inte intresserad av varför.
Jag vill bara veta hur du gjorde det.
Är det lån?
Av vilka då?
Är det falska pengar?
Kommer de från London?
Och järnvägsstrejken, betalade du det också?
Det skulle krävas miljoner i veckan.
Mycket pengar för en andra klassens bankman.
Du har inte gjort det här ensam. Omöjligt!
Är Gijs också involverad?
Viebahn är ute och letar efter honom. Jag kan skydda honom.
Men då måste du berätta allt för mig.
Jag kan berätta hur jag gjorde det.
Jag är helt enkelt smartare än du.
Smartare?
Snart sätter de dig på en kärra, radar upp dig bredvid nåt annat slödder
och sätter en kula i huvudet på dig!
Smartare än jag?
Jag kommer att ligga i en varm säng.
Meinoud?
Njut.
Så länge det varar.
Hoppa ur, hoppa ur!
- Ut! - Raska på!
Avdelning, halt!
Klara.
Lägg an.
Eld!
Det var för fyra månader sen.
Hade vi kunnat köpa honom fri? Jag slutar aldrig fråga mig det.
Motståndsfolket letade upp van Berkel och gjorde sig kvitt honom.
Huub släpptes av befrielsearmén.
Han dömdes senare för att ha hjälpt tyskarna.
Femhundra gulden i böter, villkorligt.
Rost van Tonningen greps i maj av kanadensarna.
Fortsätt gå!
Om det var självmord eller inte kan jag inte säga.
Det spelar ingen roll.
För Wally var det för sent.
Så nu vet ni hur det ligger till...
med pengarna.
Wally pratade inte.
Ingen annan greps. Vi kunde fortsätta låna ut till sista dagen.
Hans system fungerade.
Vi har till och med pengar över.
Med all respekt, hur vet vi att det här är sant?
Att inget försvann till något schweiziskt bankkonto?
Här är räkenskaperna.
Allt har dokumenterats.
Varje lån kan spåras tillbaka, varje utgift finns nedtecknad.
De falska reverserna kan ersättas och förstöras.
Herr Ritter och jag tar oss an det personligen.
Jag har sju portföljer med skadeanmälningsblanketter,
men dem kan ni själva hämta.
Så, om det var allt...
Herr van Hall?
- Er bror var en modig man. - En hjälte.
Absolut. Ändå anser jag att det vore bäst om ni höll tyst om den här historien.
Varför då?
Trots goda avsikter...
är det fortfarande bankbedrägeri.
Med hjälp av våra egna banker.
Med tanke på återuppbyggnaden av landet är det bäst att vi lägger locket på.
Vi har tillräckligt med problem ändå.
Jag är säker på att ni förstår. Eller hur?
Alla Nationella hjälpfondens lån återbetalades av staten.
Alla pengar redovisades.
I dagens penningvärde motsvarar det över än en halv miljard euro.
De 20 miljoner gulden som blev över
användes för att grunda Stiftelsen 1940-1945.
Efter kriget blev Tilly styrelsemedlem i Stiftelsen 1940-1945.
Hon tog hand om barnen och gifte aldrig om sig.
Efter kriget såg Jaap Buijs efter van Halls änka Tilly
och hennes tre barn, fram till sin död 1960.
Gijsbrecht van Hall gick in i politiken.
Han blev parlamentsledamot och senare Amsterdams borgmästare.
Walraven van Hall avrättades i Haarlem den 12 februari, 1945,
två dagar efter sin 39-årsdag.
Först 2010 restes ett monument över Walraven van Hall
mitt emot Nederländska centralbanken.
Undertexter: Fredrik Papp